![]() (2012) ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (en) Roger William Corman ![]() 5 abril 1926 ![]() Detroit (Michigan) ![]() |
Mort | 9 maig 2024 ![]() Santa Monica (Califòrnia) ![]() |
Formació | Universitat de Stanford - enginyeria industrial (–1947) Beverly Hills High School ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Pel·lícula ![]() |
Lloc de treball | Estats Units d'Amèrica ![]() |
Ocupació | director de cinema, actor de televisió, productor de cinema, guionista, actor de cinema ![]() |
Activitat | 1954 ![]() ![]() |
Carrera militar | |
Branca militar | Marina dels Estats Units d'Amèrica ![]() |
Conflicte | Segona Guerra Mundial ![]() |
Família | |
Cònjuge | Julie Corman (1970–2024), mort de la persona ![]() |
Germans | Gene Corman ![]() |
Premis | |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Roger Corman (Detroit, Michigan, 5 d'abril de 1926 - Santa Monica, Santa Monica, 9 de maig de 2024) fou un productor i director de cinema de culte estatunidenc conegut per les seves nombroses pel·lícules de baix pressupost. Sota la seva direcció van començar els seus primers passos en el cinema nombrosos directors ara famosos.[1]
La seva carrera va començar amb una primera etapa de pel·lícules ràpides, amb alguns westerns com Cinc revòlvers a l'oest[2] o els seus inicis en el terror amb Swamp Women, a mitjans de la dècada de 1950. També va crear pel·lícules de ciència-ficció Day the World Ended.[3] A principis de la dècada de 1960 va fer amb el director artístic Daniel Haller, el guionista Richard Matheson i el director de fotografia Floyd Crosby, la seva sèrie de pel·lícules basades en històries d'Edgar Allan Poe produïdes per l'American International Pictures (A.I.P.), incloent La caiguda de la casa Usher (1960), El pou i el pèndol (1961), El Corb (1963) i La màscara de la mort vermella (1964) en les que en la majoria Vincent Price era l'actor protagonista i alguns papers secundaris van ser interpretats per actors joves i desconeguts llavors com Jack Nicholson (fill d'un dels creadors de la A.I.P., James H. Nicholson) o en hores de baixa popularitat com Boris Karloff.[3] La darrera etapa de Corman és la de les pel·lícules comercials experimentals. Es calcula que va produir més de 300 pel·lícules i dirigí prop de 50 d'elles.[3]
El seu treball com a productor amb la seva empresa New Horizon Films el va dur a visitar alguns països d'Amèrica llatina, com Mèxic i l'Argentina. En aquest últim va coproduir deu pel·lícules en la dècada del vuitanta, entre elles Barbarian Queen (1985).
Entre els directors ara famosos que van treballar a l'inici de les seves carreres amb Corman es conten Francis Ford Coppola, Martin Scorsese, Ron Howard, Peter Bogdanovich, Jonathan Demme, James Cameron i John Sayles. Molts reconeixen que Corman els va influenciar profundament en la seva manera de fer cinema. Actors importants que van començar la seva carrera en el cinema amb Corman són Jack Nicholson, Peter Fonda, Bruce Dern, Michael McDonald, Dennis Hopper i Robert De Niro. Ell mateix va fer cameos en una trentena de pel·lícules, entre elles el silenci dels anyells i El Padrí II.[3]
La seva autobiografia, publicada el 1990, es titula How I Made a Hundred Movies in Hollywood and Never Lost a Dime (Com vaig realitzar un centenar de pel·lícules a Hollywood i mai vaig perdre un cèntim),[4] i documenta la seva experiència en la indústria cinematogràfica. En 2009 va rebre l'Oscar honorífic.[5]
Corman va estar casat amb Julie Halloran des de 1970 fins a la seva mort,[6] amb qui va tenir quatre fills. El 9 de maig de 2024, Corman va morir a la seva casa de Santa Monica, Califòrnia, als 98 anys.[7]